Po kar nekaj prebranih potopisih smo se odločili, da bi bila tura po Balkanu in bivši jugi, kar dobra izbira. Posebno potopis od Mr. Metlce, je vse skupaj zasukal v to smer. Nekaj let že združujemo potovanje in počitnice in tudi tokrat je bilo tako le, da brez rezervacij v naprej.
![](https://motosvet.com/wp-content/uploads/2007/02/Balkan_tour_27.jpg)
Pripravili smo okvirni plan in si rezervirali 15 dni dopusta. Žal, na vrhuncu sezone, zaradi narave služb. O pripravah in zbiranju informacij nima smisla izgubljati besed, vse to je na forumu že velikokrat premleto. Ravno zaradi informacij, ki jih dobimo na MS sem se čutil dolžnega, da tudi jaz kaj napišem v zameno. Prekaljeni popotnik iz tega potopisa ne bodo izvedel kaj prida novega, za tiste, ki se pa na malo daljša potovanja šele pripravljajo, pa znajo dobiti kaj uporabnega.
Kranj – Szeged 530 km
Po deževnem tednu v začetku avgusta se nam je sreča le nasmehnila. Zapeljali smo se v vedro in hladno jutro, novim dogodivščinam naproti. Dan je bil prav namenjen uživaški vožnji. Takoj po vstopu v mesto Szeged smo začeli iskati sobe in kot je običaj za ta čas je bilo povsod vse polno.
Szeget – Brasov 520 km
Zbudili smo se v še lepše jutro kot dan prej in šele takrat opazili, da smo nasproti ogromne tržnice. Za jutranji mini šok je čez noč poskrbel Bruno in na najinem motorju kar dobro strgal ponjavo. Ker je bil prijazen mlad kuža in, ker imava oba rada živali nisem hotel lastniku utrujati, da ga nebi doletelo kaj hudega. Od obilne večerje nam zajtrk ni kaj prida teknil, smo si pa zato malo več časa vzeli za obisk tržnice in res nakupili nekaj drobnarij.
Malo pred mejo smo dolili gorivo in porabili še zadnje forinte. Kolone pred mejo je bilo vsaj tri kilometre in je trajalo, da smo se prebili v prve bojne vrste. Gneča na cesti se je nadaljevala cel dan, veliko je tudi železniških prehodov tudi tam so nastajale kilometrske kolone. Ob cestah je bilo ogromno psov veliko tudi povoženih, ki pa jih očitno nihče ne odstranjuje.
Brasov-Bran-Buzau-Urzicieni cca 330 km
Urzicieni-Constanta-Krapec 300 km
Kar naenkrat se pred nami kot oaza sredi puščave pojavi lepo urejen in šele pred nekaj leti zgrajen turistični kompleks Janica.
Hitel je razlagati kako je tja že večkrat prišla skupina Slovencev o katerih je imel le dobre besede zlasti o Rajkotu in ženi. Od Angela, ki dela v hotelu pa smo izvedeli, da sta Rajko in žena Gorenjca in doma od nas le kakih 15km, pa, da prideta kak teden za nami tja. Mislim, kako je svet majhen, kajne? Zvečer so nam pripravili animacijo in nam vrteli našo domačo glasbo, ob kateri smo tudi zaplesali. Zlasti Zdravc in Beti sta se zelo zagrela.
Morje ima bolj barvo kakega jezera in se z Našim Jadranskim morjem ne more primerjati. V njem se kaj dosti nismo kopali bolj smo koristili njihove bazene in ležalnike ob njih, ki so bili seveda brezplačni.
Krapec-Varna-Burgas-Plovdiv 530 km
Trije dnevi so minili kot bi mignil in po slovesu v hotelu smo se morali ustaviti še pri Angelu in ženi, da se poslovimo. Strinjali smo se in Angelu tudi obljubili, da se tja zagotovo še vrnemo.
Malo pred Varno nas je kar dobro opralo in v Varni je po ulicah voda drla v potokih. V Burgasu smo se ustavili na kosilu od tam pa direktno za Plovdiv, kamor smo prispeli kako drugače kot v večernih urah.
Plovdiv-Bansko-Rila 330 km
Ker sem bolj slabo spal sem se pred zajtrkom peš odpravil na bližnjo citadelo na kateri je ogromen vojaški spomenik. V zameno za zgodnje vstajanje sem bil nagrajen s čudovitim razgledom na mesto in okolico. Po zajtrku in kratkem sprehodu po mestu je bil čas za odhod proti znanemu smučišču Bansko. V Banskem je veliko »nobelj« hotelov pa tudi na novo se veliko gradi, tam mora biti pozimi res živahno.Skozi zelo zanimivo pokrajino smo se spustili proti Blagoevgradu in od tam proti Rili.
Sobe smo dobili v edinem hotelu v Rili za 21eur soba, kar ugodno pa še motorji so bili za ograjo. Ogled 20km oddaljenega samostana pa smo pustili za naslednji dan.
S prijaznim domačinom smo odšli na večerjo do bližnjega kioska in z njim poklepetali o tem in onem.
Rila-Samostan-Rila-Ohrid 400 km
Po ogledu samostana, ki je res vreden ogleda smo se vrnili v hotel spakirati stvari in jo brž mahnili proti Makedoniji. Čez mejni prehod Delčevo in skozi mesta Negotino, Prilep, Bitola smo okoli petih popoldne prispeli na Ohrid, kjer sta nas že čakala Marjan in Meta. Malo pred nami sta prispela iz Ulcinja skozi Albanijo.
To je bil res pravi odklop od vsega.
Ohrid-Debar-Mavrovo-Gostivar-Skopje-Aleksandrovec 350 km
Aleksandrovec-Kraljevo-Čačak-Valjevo-Tuzla 500 km
Tuzla-Prnjavor-Banja Luka-Gradiška-Jasenovec-Zagreb-Kranj 560 km
Bosna je bila kar hitro za nami, še hitreje pa Lepa Njihova in že smo bili na Bregani. Carinik nam je omenili, da je v Brežicah moto zbor, ker pa smo bili že potrebni počitka nam je kar prav prišlo.
Malo smo poklepetali z znanci in po slabih dveh urah nadaljevali proti domu. Ostalo nam je še toliko časa, da smo že po tradiciji skočili še k Baronu na pizzo in fantastičnih petnajst dni je bilo pri koncu.
- Prevozili smo 4.600 km.
- Od doma do Constanze cca 1.600 km.
- Od Ohrida do doma 1.400 km.
- Prenočišča od 10-20eur/os.
- Hrana npr. večerja za štiri v Krapcu, res obilna in 9x pivo 2x koka kola, kavi, solate 25eur. Na Ohridu večerja za šest in 6x pivo 33eur. Pazite se Madžarske, radi dodajo kak ojro ali dva k računu in ne zaupajte nasmešku in videzu natakarja.
- Večjo gotovino smo menjali vedno v bankah ali hotelih večino denarja pa smo itak imeli v bankovcih po 5 in 10 eur.
- Večkrat nas je zmedlo tudi bolgarsko, na glavo obrnjeno prikimavanje in odkimavanje.
Vse skupaj naju je stalo slabih 1.000 eur, z zavarovanjem, bencinom in vsemi potrebnimi in nepotrebnimi nakupi.
Na poti smo videli in doživeli še marsikaj precej tega bo ostalo v našem spominu za vedno.
Tudi za Vas potovali – Branka, Beti, Zdravko in Vili (Wilson)